Kažu da se u tuđini tuga i usamljenost lukavo prikradu u dane velikih praznika i iznenada zadaju podmukle udarce. Jedna baš posred srca, a druga negde u stomak. Lažu, nisu to samo podmukli već i iznenađujuće snažni udarci. Udarci ogromne energije.
Iz borilačke prakse znam da ako takav udarac dočekaš u mestu, srušiće te. Razbiće te na komade. Nisam to sebi dozvolio. Koristeći stara znanja prihvatio sam ovu energiju i prepustio se njenoj snazi, vešto je transformišući iz rušilačke u kreativnu! Ponela me je pokraj rečice Njitre, kroz parkove, do starog kraja… Woow tek sam tri meseca ovde a već imam stari kraj! Ali da, imam ga. Moja prva ubitovna gde mi se obraduju, posluže ićem, pićem i čašicom razgovora na znanom i neznanom jeziku. I tu shvatiš da ukoliko razgovor dolazi iz srca, nema neznanih jezika.
Ovoga puta prođoh pored starog smeštaja i obiđoh neke stare staze. Park Margaretka nekada bez ljudi, hladan i siv ali ispunjen radošću zbog društva, sada je pun ljudi, ozeleneo i procvetao ali meni nekako tužan i pust. Prođoh dalje i između zgrada, odmah iza Kauflanda, pronađog neko igralište. Ovde zastadoh da uradim trening a zatim, nastavih dalje.
Posetih Crkvu, prelepu, nekako danas posebno svečanu, na veliki Vaskrs. Izgleda da Gospod ne mari mnogo za naše podele, pa se ja Srbin Pravoslavac osetih dobrodošlo u katoličkom hramu Gospodnjem. Nije tuđinski delovao znak krsta sa priljubljena tri prsta niti Oče naš na jeziku Otadžbine.
Čudesna energija me ponese dalje do železničke stanice pa kroz podzemne prolaze do izlaza koji vodi ka nadvožnjaku. Čuvenom nadvožnjaku po kome smo se nekada gubili i tražili, neznajući kako da izađemo sa petlje i nađemo pravi put. I tako od nadvožnjaka do velikog parka a onda natrag u ubitovnu.
Celih 12 kilometara me je bacio udarni talas, koji sam poput veštog surfera zajahao i iskoristio na najbolji mogući način.
Sad u uglu prazne sobe čuče tuga i usamljenost. Zgrčene i poražene spremaju se za neki novi napad. Vidim ih i u prolazu im šeretski namignem.
Znamo se mi dobro i nosićemo se još!
Dušan Vlahović
The post NOSIĆEMO SE JOŠ! appeared first on Prokuplje press.